Пол Верлен
Прекрасен рицар…

Част 0 от „Мъдрост“

Превод от френски: Кирил Кадийски, 1994

chitanka.info

Прекрасен рицар, спрял със спуснато забрало —

Нещастието меч забоде в мойто тяло.

Червен фонтан — кръвта ми заблика, запламтя

и слънцето изпи я от ярките цветя.

Нахлу в очите мрак, задави стон устата

и старото сърце предсмъртно се замята.

От своя кон се смъкна и стъпи на крака

Нещастието, после докосна ме с ръка.

Железен тежък пръст забило в мойта рана,

поуките си то с нетрепващ глас захвана.

И ето — пръстът леден, впит в моите гърди,

и чест, и всичко чисто в сърцето възроди.

И ето — тръпно от божествената искра,

сърцето младо е, готово пак за риска.

Треперя аз, замаян, невярващ и убог

като човек, на който явява му се Бог.

Но този рицар пак на своя кон се метна

и кимна ми с глава, с усмивка неприветна,

и викна ми (все още кънти край мен гласът):

„Внимавай! Днес ти стига — като за първи път!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.